JEG, CLAUDIUS
8. Terrorregimet
Med Livias død var Tiberius' siste begrensninger borte.
Han lot Sejanus styre imperiet og flyttet til Capri.
Et terrorregime begynte. Ingen var trygge.
Sejanus arresterte Agrippina, hennes sønn Nero og utallige andre.
Hans ambisjoner var grenseløse. Han hadde skilt seg fra sin kone...
Apicata...
Og blitt min søsters...
Livillas...
Elsker, i håp om å gifte seg med henne.
Min mor forble merkelig nok uvitende, til hun en dag -
- ble oppsøkt av Apicata.
Sejanus hadde barna, og nå ville Apicata ha dem tilbake.
Hun var redd min søster skulle gjøre dem noe.
Nå forlangte hun at min mor skulle snakke med min søster.
Kan De be henne la meg få dem igjen?
De kommer bare mellom ham og henne, men for meg er de alt.
-Alt... -Forstå dette:
Selv om min datter bor hos meg, er vi ikke venner.
Jeg forakter henne og ber henne ikke om noen tjenester.
Jeg forakter mannen og deg fordi du giftet deg med ham!
Nå behandler han deg som han har behandlet andre.
Dere gjør meg kvalm!
Dere har forvandlet Roma til en kloakk der bare rotter kan bo!
Ære, lojalitet, plikt betyr ingenting.
Dine barn er "alt" for deg? Roma, da, som du kan takke for alt?
Dere har ødelagt det med deres egoisme!
Nyt det du har gjort, men kom ikke hit og sytl!
Jeg kom for å snakke om barna mine!
Roma kan gjerne gå under, men jeg vil ha barna!
Hjelper De meg ikke, forteller jeg noe som får Dem på andre tanker.
Jeg sa jo at jeg visste en hel del. Nå skal De få høre...
Deres svigersønn døde ingen naturlig død. Castor ble drept av henne.
Sejanus ga henne giften, men hun ga ham den. Det forbryterske paret-
-er ute etter en kongekrone. De nøyer seg ikke med mindre!
Hvis jeg varsler Tiberius, hva skjer da med Deres fine slektsnavn?
-Du lyver. -Nei.
Bevis?
Slaver som forteller av fri vilje eller under tortur.
-Hvorfor ikke gå til keiseren? -Sejanus siler alle besøk.
Å gå til Tiberius vil koste meg livet. Det er min siste utvei.
Han leser testamenter der folk testamenterer alt til ham,-
-og det er kanskje den metoden jeg må ty til.
Uten barna er mitt liv ingenting.
Tenk Dem om, datter av Marcus Antonius...
Beskytt slektsnavnet, la de elskende få sin krone...
Men la meg få tilbake barna.
Hun elsker virkelig sine barn.
-Tosk. Er det alt du kan si? -Hva vil du at jeg skal si?
-Tror du på henne? -Nei! Hun er gal.
Livilla har gjort fæle ting, men dette tror jeg ikke om henne.
Hva slags fæle ting?
Forskjellige ting...
Hun medvirket til forvisningen av Postumus, vet du.
Nei, det visste jeg ikke. Hvordan?
Hvorfor fikk ikke jeg vite noe?
Det var jo en hemmelighet. Det er bare jeg som vet det.
Jeg tror Livia tvang henne til det.
Hvorfor var det en hemmelighet for meg, og ikke for deg?
Det er en lang historie, mor.
-Hva skal jeg gjøre nå? -Vi finner en annen mann til deg.
Ikke tut! Tror du staten kan ta hensyn til dine giftermålsplaner?
Hva er det?
Hun gråter fordi hun ikke får gifte seg med Nero.
-Jeg sa at vi skulle finne en annen. -Tenker du bare på din egne gleder?
Be for ham i stedet.
-Nå vil jeg snakke med din mor. -Ekteskap er alt hun tenker på.
-Og hva tenker du på? -Hva skal det bety?
Har du tenkt å gifte deg med Aelius Sejanus?
-Du har snakket med noen? -Er det sant?
Han har fridd... Og jeg har sagt ja.
Jeg er lei av å leve alene. Jeg bor her, så det kan du se selv!
Jeg holder ikke rede på når du kommer og går.
Jeg er fortsatt ung.
Castor døde for snart fem år siden. Jeg kan ikke leve som en vestalinne.
Jeg mener ikke hvem du ligger med. Det er din sak.
Men ekteskap... Må jeg minne deg om hvis datter du er?
-Jeg elsker ham og han meg. -Han utnytter deg.
Jeg vil ikke snakke mer om det!
Du lever i en ønskeverden hvis du tror Tiberius går med på det.
-Hvordan går det da med hans barn? -Jeg blåser vel i dem.
-Apicata vil ha dem hos seg. -Du har snakket med Apicata?
Hun vil at du skal overtale Sejanus til å gi henne barna.
Det gjør han aldri!
-Han lar henne ikke få treffe dem. -Det angår vel ikke meg?
Jeg vet ikke. En dag kommer det kanskje til å gjøre det...
Du får ikke gifte deg med Livilla.
Jeg har tenkt mye på ditt brev, men jeg må si nei.
-Kan jeg få vite hvorfor? -Det har du rett til.
Jeg ville bli nødt til å gi deg en meget høy post.
-Det har jeg aldri ønsket. -Nei, men tror du Livilla-
-vil være gift med en utenfor senatet?
Spør henne!
Alle kvinner sier én ting før bryllupet og en annen ting etter...
Broren Germanicus og faren Drusus hadde høye statsembeter.
Ville man ikke kreve det samme for deg?
Jeg vil ikke stige høyere enn min nåværende rang.
Enkelte sier at du har steget enda høyere, uten rang.
Misunnelse mot deg blir til kritikk mot meg.
Jeg har altså både for mange venner og for mange fiender?
-Er det ikke sant? -Jeg fikk dem i Deres tjeneste.
-Jeg vet det. -Jeg klager ikke.
Men du er skuffet. Jeg har et annet forslag.
Et som det blir mindre prat om.
Neros trolovelse med Livillas datter må anses avsluttet.
-Gift deg med henne i stedet. -Med Helena?
Hvorfor ikke? En slik familie- allianse ville jeg likt mye bedre.
Tenk på saken! Hvem vil treffe meg?
Jeg har listen her.
Jeg har markert dem De bør ta imot. De øvrige er uvesentlige.
Dem du har markert, tar jeg imot i morgen. De andre får gå.
Det klarer du selv.
-Og Agrippina? -Henne tar jeg imot nå.
-De vil vel ikke treffe Nero? -Nei!
Thrasyllus, var det klokt å forby giftermålet med Livilla?
-Thrasyllus! -Klokt, Deres nåde.
-Og å tilby ham datteren? -Det fortjener han.
Han er min høyre hånd. Uten ham ville jeg vært hatet av hele Roma.
Nå er det han som er hatet.
Du ser ut som en gresk tragedie.
Og du som en romersk farse...
Din skarpe tunge skal stå deg dyrt.
Ditt ormstukne vrak! Ikke tungen, men folks kjærlighet til meg og mine.
Og den kjærligheten har du utnyttet mot meg!
Mot deg? Germanicus kunne ha ført Rhin-hærene mot deg!
Han ble utropt til keiser, men sa at Roma hadde en keiser!
-Du gjør min oppgave lettere... -Du har alltid vært hevnlysten!
-Forstår du ikke ditt eget beste? -Jeg forstår ditt beste.
Du er gammel og skal snart dø.
Din etterfølger er en av Germanicus' sønner.
Jeg har et eget barnebarn. Livillas sønn!
Gemellus er et barn! Roma er ikke Egypt.
Roma må styres av menn, ikke av barn!
Jeg skaper mine egne ordninger!
Du..?
Du tror det, ja. Men det er han som skaper dem.
Sejanus, den svarte edderkoppen som spruter gift i øret ditt!
Du tror du hersker i Roma? Han hersker i Roma!
Når den siste av mine sønner er død, får du erfare det!
Så vakker du er når du blir sint.
Det smerter meg at jeg må sende deg vekk.
Men en dronning må jo ha sitt eget rike... Vet du hvor?
Øya Pandataria, der din mor Julia-
-levde så mange år i eksil...
Du skal arve hennes rike. Det er ikke mer enn riktig!
Ditt høyeste ønske går i oppfyllelse. Du blir dronning.
Nero blir sendt til Ponza, en øy som er enda mindre enn din!
Tenk på hvordan dere skal styre deres mektige riker!
Føler du deg ensom, kan jeg komme og besøke deg.
Gjørme druknet i blod har du blitt kalt, og det er du!
Ge meg en vinkvist!
Dronningen skal piskes før hun drar!
Mine herrer! La min sekretær notere deres navn. Unnskyld meg.
Nevnte De...min sak for keiseren?
Keiserens avgjørelse meddeles når tiden er inne...
-Men De lovte jo... -Unnskyld meg!
Far, du er hjemme igjen!
-Jeg sa jo at han skulle komme. -Du var ikke sikker.
Får vi spise middag med deg i dag? Vi har vært så snille.
Da får dere det. Gå til rommene deres nå. Jeg er opptatt.
Hvorfor får vi ikke treffe mor igjen?
Vi skulle ikke snakke om det. Jeg er svært misfornøyd med dere.
Tjenerne slapp henne ikke inn. La henne få besøke oss!
-Gå nå! Jeg er svært sint. -Ikke vær sint.
Vi ville ikke gjøre deg sint, men vi savner henne sånn.
Livilla er her.
Så pen du har blitt, Arria.
Gå nå til rommene deres før middagen.
Har du spurt? Hva sa han?
-Han...sa nei. -Men hvorfor?
Han sa at du var altfor fornem for meg.
Men vi må gifte oss som vi har planlagt.
Og ventet på... Ga han noen annen grunn?
Du ville ikke bli fornøyd med min nåværende rang.
Det kunne skape farlig misunnelse.
-Du får prøve igjen senere. -Jeg tror ikke det.
Jeg tror vi gjorde en tabbe. Det gjorde ham mistenksom.
Men han vet at jeg har rett til å gifte meg på nytt!
Går han ikke med på det, gifter vi oss likevel.
-Det kan bli farlig. -Hva skal vi gjøre?
Jeg vil gifte meg.
Du lovte meg ekteskap! Har du ombestemt deg?
-Naturligvis ikke. -Passer det deg å leve slik?
Elskling, alt jeg har gjort, har skjedd for at vi skal få være sammen.
Gamlingen skal ikke få hindre oss!
Han hadde et annet forslag.
Han sa at han i prinsippet ikke var imot en allianse.
Han foreslo ekteskap med din datter...
Ditt svin!
Jeg skal drepe deg! Ditt svin, ditt ekle svin!
Hvorfor ikke, hvis det er den eneste måten?
Det ville passe deg; Å få ligge med både mor og datter!
Hør på meg...
Nå skal vi være praktiske. Helena betyr ingenting for meg,-
-men hvis Tiberius går med på det, blir jeg inngiftet i keiserfamilien!
Du kommer til å bo hos oss.
-Tror du Helena går med på det? -Ja visst. Vi må slutte å møtes.
Så folk ikke får mistanke. Siden fins ikke det ekteskapet!
-Og du blir hingst for oss begge? -Ikke snakk sånn.
Jeg elsker deg. Alt blir som vi har planlagt!
Agrippina og Nero er forvist og kommer aldri igjen.
Snart går Drusus sammen veien. Tiberius lar ham arrestere.
Da gjenstår bare Caligula.
Da har Tiberius ingen å vende seg til, unntatt meg.
La oss være fornuftige nå. Vi har ventet lenge.
Jeg er ingenting uten deg, vet du.
La meg snakke med Helena.
La meg overtale henne.
Stol på meg.
Det er alt jeg ber om.
Enda en gang skriver keiseren og krever at noen skal arresteres!
Først Agrippina og hennes sønn Nero. Og nå hennes sønn Drusus.
Ingen dokumenter fremlegges for senatet.
Vi bes bare om å samtykke-
-og undertegne, som om vi var en føyelig hustru.
Senatorer, min underskrift får han ikke.
Jeg har lært at jeg bør lese et dokument før jeg undertegner.
Dere får gjøre som dere vil.
Er det senatets mening at Drusus Cæsar skal arresteres?
Nei...
Ja!
Jeg vil snakke med keiseren! Brevene var forfalsket! De var ikke mine!
La meg få snakke med Sejanus, da!
Slipp meg ut!
Blir han for høyrøstet, kan du bringe ham til taushet.
-Skal han ha mat? -Nei.
Onkel Claudius!
-Onkel Claudius! -Caligula, hvor har du vært?
l Antium, sammen med noen venner. Vi hadde det fantastisk.
Har du hørt at Drusus er arrestert?
Ja, det er jo skammelig.
-Tror du de dreper ham? -Han er jo din bror!
-Jeg sa jo at det var skammelig. -Caligula...
-Jeg tror du er i stor fare. -Hvem truer meg?
Hvem?
-Tiberius. -Tiberius?
-Han har jo invitert meg til Capri. -Til Capri?
-Ja, til Capri! -Vil du reise dit?
Naturligvis. Det skal visst være helt fantastisk der.
Småpiker løper rundt i hagen...
Som skognymfer, nakne.
-Hva sier du til ham? -Om hva?
-Om din mor og dine brødre? -Hva kan jeg si til ham?
-Går det slett ikke innpå deg? -Jo, naturligvis.
Jeg får vel se meg for. Man vet aldri nå lenger...
Hør her...
Får du sjansen, må du forsvare dem.
Naturligvis. Mor i hvert fall.
-Drusus og Nero blåser jeg i. -De er jo brødrene dine!
Men du liker ikke tante Livilla, selv om hun er din søster.
-Jeg elsker søstrene mine, onkel. -Jeg vet det.
Du gjør meg utrolig nedtrykt iblant. Farvel.
-Deres kone Aelia er her. -Min kone?
-Hva vil hun? -Hun er ikke min kone!
Ikke vær så uforskammet! Slipp henne inn, da...
Claudius...
Jeg hørte at du var i Roma. Hvorfor besøkte du meg ikke?
-Hvorfor det? -En mann skal da besøke sin kone.
Vi er ikke akkurat mann og kone, men jeg besøker deg gjerne.
Det er positivt for deg å bli sett sammen med meg.
Selv om du tilhører keiserfamilien, er du ingen drømmeektemann akkurat.
-Var det alt du ville? -Ikke ta den tonen, er du snill.
Jeg skulle besøke din søster,-
-men jeg vil bare si deg at jeg har det bra.
Har du det bare bra?
-Jeg tror det. -Du ser ikke slik ut.
Det er vanskelige tider. Min svigerinne er jo arrestert.
Agrippina, ja. Det var jo ventet.
Takket være ditt ekteskap med meg står du under min brors beskyttelse.
Nå, hva gjør du i Roma?
Jeg bruker Pollio-biblioteket.
Vil du ha et eksemplar av min "Kartagos historie"?
Er du morsom?
-Aelia har kommet på besøk. -Jeg har tenkt å besøke Livilla.
Merkelig hvis besøket gjaldt min sønn.
Han besøker ikke meg heller.
-Og det passer oss utmerket. -Det gjør det sikkert.
Alt er så merkelig nå. Gifte bor hver for seg,-
-og ugifte lever sammen. Hvorfor ikke avskaffe ekteskapet?
Deres idéer er altfor avanserte for meg.
Men Livilla venter.
Unnskyld meg.
-Hva vil hun med Livilla? -Ikke vet jeg.
Sejanus vil kanskje vite hvordan det går med Helena.
Den fyren kurtiserer nå mitt barnebarn.
De er sett sammen. Han treffer ikke Livilla mer.
-Hva er det i veien med Helena? -Kvinnfolklidelser...
Hva vet du om det? Hun har ligget i en uke!
Gi ham dette. Han må ødelegge det når han har lest det.
Hvordan går det med Helena? Bedre?
Han er bekymret for henne.
Han burde være bekymret for meg!
Hans følelser for Dem er uforandret. Det vet De vel.
Et rent fornuftsparti!
Han lovte å gifte seg med meg. Tror du han skal få min datter?
-Men hvis Tiberius... -Tiberius lever ikke evig!
-Din bror tilhører meg! -Det vet han. Han elsker Dem!
Han klarer seg bra uten å treffe meg.
Menn er annerledes.
Det driver meg til fortvilelse.
Jeg holder ikke ut adskillelsen.
Det er jo bare for en stund.
For syns skyld...
-Hvordan går det, Atticus? -Aldeles utmerket.
Vi har allerede laget tolv eksemplarer.
Se på bokstavene. Har De noen gang sett maken?
Meget bra, men jeg liker ikke dekoren.
Det er moten. Til Kartago passer vel elefanter?
Jeg ba ikke om elefanter.
Med kjennskap til Deres utsøkte smak, trodde jeg De samtykket.
Nei. Selv om jeg har nevnt elefanter, skal de ikke ses!
-De er jo et tema! -Et forbasket dumt tema!
Hadde jeg nevnt Hannibals elskerinner, ville De tegnet konkubiner da?
-Hvis De ikke liker elefanter... -Nei.
Ikke flere elefanter! Vår ansette kunde misliker elefanter.
Selv dine utsøkt tegnede elefanter.
Hvis en kunde misliker elefanter, tvinger vi ikke elefanter på ham.
Dere får gjøre om hele opplaget. Det blir ikke ferdig i tide.
Jeg må ha et eksemplar i dag. Jeg tar et med elefanter.
-Vil De virkelig gjøre det? -Ja! Hit med det!
Asinius Gallus, så hyggelig! "Kartagos historie", med elefanter.
Deres eksemplarer er ferdige om en uke.
Bra! Hva er dette med "Kartagos historie"?
Jeg lar den bli kopiert, uten elefanter. De skal få et eksemplar.
Leste De mitt essay om Pollio og Cicero?
Jeg er ikke helt enig med Dem...
Følg meg til senatet og fortell hvorfor!
Utslett alle spor etter elefanter. La bare teksten stå igjen!
For en høytid for leserne!
Pollio var en stor taler, men han nådde ikke opp til Cicero.
Ciceros taler var oppblåste og affekterte,-
-og de må ha vært verre enn de er på trykk!
Asinius Gallus!
Asinius Gallus, keiseren befaler at De skal arresteres.
Hvorfor det?
De har prøvd å så splid mellom keiseren og gardesjef Sejanus.
-Er dette en spøk? -Nei.
Skynd Dem med Deres historie! Snart er det ingen som kan lese den.
-Skriv under! En tilståelse. -Om hva?
At De og Drusus ville få Rhin-hærene til å gjøre opprør.
Du har skrevet det. Du kan skrive under!
-De kommer til å skrive under. -Intet du kan vise etter min død.
Tiltal meg eller drep meg!
Ingen rettssak trengs.
Slik taler den korrupte småbypolitimannen du er,-
-og burde ha forblitt!
Din karriere har blitt en åpenbaring for meg:
Hvordan en liten, men ærgjerrig sjel-
-kan knuse et land av kloke menn.
Hvor svak en sivilisasjon er overfor et pust av stinkende ånde!
Ja.
Men det er nok ikke du som står for ødeleggelsen.
Den fins andre steder.
Du er bare den forråtnelsen som sprer seg etter døden.
Det ytre tegn på dens tilstedeværelse.
Du er en historieleksjon, Sejanus...
Som beviser at det menneskeheten trenger mest av alt...
Er luktesansen.
Vekk ham. Vi begynner om igjen.
De arresterte Asinius Gallus på senatstrappen!
Les... Les!!
Hvorfor? Hva er dette?
-Det er Livillas håndskrift. -Les!
De forgiftet Castor!
Apicata hadde rett. Min datter drepte sin mann.
Nå oppfordrer hun ham til å drepe Tiberius og ta makten.
Enhver soldat skylder ham jo troskap, sier hun.
-Men hva er dette? -Utkast til brevene hun skrev!
Jeg forstår hvor vanskelig det var å skrive dem. Hun kryper for ham!
-Hvor fant du dem? -En slave ryddet på rommet hennes.
Det skulle brennes. Fint papir, knapt skrevet på.
Jeg takker gudene for min sparsommelighet!
Hun er verre enn ham. Et udyr! Og henne har jeg født!
Hun holder på å forgifte Helena.
Hun holder på å forgifte henne langsomt!
Hun skyr ingenting for å få den mannen!
-Hva skal vi gjøre? -Tiberius må få vite det!
Skal folk få vite at din egen datter...
Alle som vil treffe Tiberius, må gå gjennom Sejanus.
-Det du skriver, da? -Min "Kartagos historie"?
-Ja, er den ferdig? -Ja, jeg tok et eksemplar med hjem.
-Vil du lese den? -Nei, slik skal du gjøre.
Be Sejanus om å få besøke Tiberius på Capri.
Si at du vil be Tiberius om å få tilegne boken til ham.
Sejanus sier ja. Han har bare forakt til overs for deg.
Disse papirene skal limes inn i en bokrull med et brev,-
-og du skal be Tiberius om å åpne den først.
Men jeg vil ikke gi ham dette eksemplaret.
Fullt av elefanter...
Din jubelidiot! Ingen leser din bok. Aller minst Tiberius!
Muligens hvis du tegnet fullt av nakne kvinner i den!
Onkel Claudius! Du verden...
Forsvinn!
Du vet hva som fins her? Din mor er en meget edel kvinne.
Hva har skjedd?
Din onkel har bevist at min sønn ble forgiftet av sin kone.
Tante Livilla?
Jeg visste at hun var ille.
Hun og Sejanus forgiftet ham. Nå planlegger de å drepe meg.
Folk er avskyelige...
Hvordan skal jeg få arrestert ham?
Han kontrollerer jo garden.
4000 mann...
Lojale mot ham, ikke mot meg.
Hans trofaste tjenere, ikke mine.
Castor advarte meg... Men jeg ville ikke høre på ham.
Er det ingen blant dem som du kan stole på?
Ingen rettskaffen mann?
Ikke det jeg vet.
Er ikke det et forferdelig vitnesbyrd om vår tid, onkel?
Men kan man ikke finne en rettskaffen mann,-
-leter man etter en ærgjerrig mann, en hund som spiser hunder...
-Vet du om noen? -Ja.
Sertorius Macro, Sejanus stedfortreder, meget populær.
-Han arresterte jo Gallus. -Er han ikke lojal mot Sejanus?
Jo, men han kan ikke avansere så lenge Sejanus er der.
Og han er meget ærgjerrig.
-Kjenner du ham personlig? -Nei, jeg har ligget med hans kone.
Er det en måte å bli presentert for ektemannen på?
Han vet om det. Jeg sa jo at han var ærgjerrig.
Jeg skal gjøre deg til min etterfølger, Gaius Caligula.
Du skal bli her hos meg. Roma fortjener en slik som deg.
Jeg skal nære deg som en slange ved sin barm...
-Er det en spøk? -Ikke ennå. Men det blir det.
Sejanus må beroliges. Han må ikke få mistanke.
Jeg skal be ham møte meg på senatstrappen-
-der han kommer til å få en overraskelse.
Hva med hans venner? Han har mange venner.
Du og jeg skal skrive en liste under middagen.
En lang liste...
Byen skal renses like grundig-
-som om den hadde festet på fikener i et helt år!
Romas mage skal sprettes opp. Gatene skal flomme som en kloakk!
-Hill Sejanus! -Hva gjør du her?
-Jeg går med bud fra keiseren. -Hvor er keiseren?
Han venter utenfor byen.
-Sendte han ikke bud etter meg? -Dette kunne ikke De overbringe.
Deres utnevnelse til Romas beskytter, det vil si hans etterfølger...
Da er det best du overbringer det.
Jeg skal sørge for at du får min stilling.
-Venter ikke far på keiseren? -Han kommer tydeligvis ikke.
Så synd. Like godt vi går hjem, da...
Gardekommandør!
Du kjenner igjen keiserens segl? Les det!
Før dine gardister til forlegningen og bli der til jeg kommer!
Giv akt!
Fremad marsj!
Vaktskifte!
Fremad marsj!
"Fra keiseren til senatet. Jeg retter oppmerksomheten-
-mot en mann som i mange år har hjulpet meg med å styre Roma."
"Jeg sikter til Lucius Aelius Sejanus, min gardesjef."
"De høyeste utmerkelser har regnet over ham."
"Hva er tyngre å bære enn sveket tillit?"
"Jeg har bevis på et komplott-
-om drap på keiseren og overtakelse av makten."
"Det har blitt ledet av min fortrolige, Lucius Aelius Sejanus!"
"Det har gått så langt at jeg, Deres keiser,-
-ikke våger meg inn i byen uten visse garantier."
-Hva har skjedd? -Sejanus har falt!
Av veien!
"For å beskytte min, senatets og folkets sikkerhet-
-krever jeg at Sejanus og hans medsammensvorne blir arrestert."
"Tiberius Claudius Nero Drusus Cæsar."
Skal senatet følge keiserens råd?
Ja!
Fremad marsj!
Du skader meg...
Far!
Jeg kan ikke drepe dem. De er jo mindreårige!
De står på listen!
Piken er jo jomfru! Det betyr ulykke for byen.
Sørg for at hun ikke er jomfru når du dreper henne!
Macro, hva har de gjort med barna?
De har gått foran Dem, som så mange andre...
Ta ham.
Mor, slipp meg ut!
Hva gjør du? Hva skal du gjøre med henne?
Slipp henne ut! Hvor lenge skal hun sitte der inne?
-Til hun dør. -Dør?
Er du gal? Din egen datter? Kan du la henne dø?
-Det er hennes straff. -Hvordan kan du høre på henne?
Det er min straff. Jeg går ikke herfra-
-før de åpner døren og finner henne død.
Nei! Nei...
Claudius!
Hjelp meg. De dreper jo alle!
Alle som var venner eller slektinger av ham!
Redd meg, Claudius Jeg gjør hva som helst!
La meg få gjemme meg her!
Jeg er din kone. Du må beskytte meg!
Henrettelser rundt i byen!
Senattrappen er full av lik. De har drept barna hans!
De voldtok piken først og kledde gutten i mannsklær!
Apicata begikk selvmord da hun så det...
Roma, det er ute med deg!
Du er motbydelig, motbydelig...
Claudius! Vær så snill...
Min allianse med Sejanus' familie kunne ha kostet meg livet -
- hvis jeg ikke hadde vært min mors sønn.
Jeg måtte skilles og gi tilbake en åttendedel av medgiften.
Jeg ga faktisk tilbake alt sammen.
Hun mente sikkert at jeg var en idiot...